"DET FINNES IKKE UTSKUDD ELLER VERDILØSE MENN.
KUN DÅRLIGE BØNDER." VICTOR HUGO
NETFLIX PRESENTERER
UTSKUDD
Tyv! Tyv! Hjelp!
Stans tyven!
Faen.
Hva i helvete...?
DET VIL LÆRE DEG Å HJELPE ANDRE, IDIOT!
Slutt å furte.
- Jeg gjør ikke det. - Jo.
- Jeg gjør det for dem. - Ja da.
Om de ikke fikk en lapp, hva skulle de sagt til vennene sine?
"Jeg ble ranet av en gammel dame"? Jeg er ikke gammel.
Takket våre lappen klandrer de meg, ikke deg.
- Du skal få pryl. - Jeg ville aldri slått en gammel dame.
- Hvem sier jeg er gammel? - Øynene mine.
- Navnet ditt. - Monique?
Ja, Monique. Som om du er overrasket.
- Bare være gammel, ok? - Jeg er erfaren, ikke gammel.
Folk lar deg gå før dem i køen.
De tilbyr deg setet sitt på T-banen. Du er gammel.
Ikke for å skryte, men mannfolk legger an på meg.
Legger an på deg?
Man vet aldri hvor "vær så god å sitte" kan føre.
- Det fører til "å sitte", punktum. - Nei da. Menn gjør kur til meg hele tiden.
- Sa du "gjør kur"? - Ja.
- Det beviser at du er gammel. - Ikke min skyld at du er et fjols.
Du sjekker, men ekte menn gjør kur.
Ett spørsmål. På gata, tror de at du er en pike...
moren min eller den gamle dama fra Titanic?
- Ditt nek! - Jeg digger deg. Det er ok å være gammel.
Kan du gjøre ferdig her? Jeg må gå.
- Hvor skal du? - Ut og gjøre kur.
Ok, flott. Ok.
Drit i Jay-Z, ok? Jeg har kjent henne i ti år.
Det er ikke mulig.
- Glem det. - Er hun her?
Hun avlyste.
Skuffet?
- Veldig. - Liker du henne?
- Jeg elsker henne. - Jaså?
Hvis du lover å være diskret,
gi meg nummeret ditt, så introduserer jeg dere neste gang.
- Vil du det? - Hvis du har lyst.
- Det er kjempesnilt. - Vær diskret.
- Jeg lover. Hva heter du? - Waël.
- Og hennes? - Sarah.
- Sarah hva? - Aner ikke.
- Og på telefonen din? - Sarah "Terminal".
- Er hun syk? Skam deg! - Nei, som i flyplassterminal.
- Skal du ringe henne? - Det var dine tre spørsmål.
- Kan du ikke ringe iallfall én tilbake? - Kan vi sette i gang?
- Nei. - Hei. Trenger du hjelp?
- Det går fint. - Jeg gjør det gjerne.
Gi deg, ok?!
- Unge nå om dagen! - Hjelper han eller gjør han kur?
Gi deg. Åh, jeg ser en.
En gammel mann som er alene. Full handlevogn. Kom igjen.
Ok.
Monique?
Kjenner jeg deg?
- Det er meg, Victor. - Victor?
Victor. Men...
- Victor! - Så utrolig!
Hvor lenge er det siden? Tretti år?
Hva gjør du her? Så fantastisk!
- Men... - Vesken din.
- Hva? - Han stjal den.
Jeg har uansett aldri likt den.
- Hva skjer med deg om dagen? - Han kan ikke...
- Det er skandaløst! - Nei, helt ærlig.
- Ikke så stramt! - Hold munn!
Det gjør vondt!
Hva er dette?
Vi gjør det ikke så ofte.
Det er... Det er mer...
en hobby enn en profesjonell aktivitet.
- Monique, du er ingen tyv. - Faen...
- Stille, Waël! - Ikke avslør hva jeg heter!
Du pleide ikke å stjele. Du hjalp folk.
Det er for den idiotens skyld. For å holde ham ute av fengsel.
Beklager armen hans, men han valgte feil dag å stjele vesken din på.
- Hvorfor sier du det? - Ingen spesiell grunn.
Fortell. Kanskje vi kan hjelpe deg.
Er du en ungdomsarbeider?
Nei, så da kan du ikke hjelpe meg.
Jeg har stiftet en ungdomsklubb. En liten geskjeft jeg driver alene.
- Han jeg ansatte, var i en ulykke. - Har du ingen til å ta over?
Jeg må intervjue folk, men hvem skal ta seg av barna?
Hør med Waël.
- Tuller du? - Ikke i det hele tatt.
Se det som en kompensasjon for at vi prøvde å rane deg.
Snakk om hjelp, han vil stjele veskene til barna!
Du har endret deg, Victor.
Er han kvalifisert?
Nei. Men han er full av overraskelser.
Monique... En tryllekunstner er full av overraskelser, men ubrukelig for meg.
Han er smart. De vil elske ham.
Det handler ikke om det. Å være grei er ikke et yrke. Jeg trenger en kvalifisert.
Han er det. Du finner ingen andre nå.
Vær så snill, Victor.
Hjelp oss.
Ja vel.
Waël!
Fantastiske nyheter! Han ansetter deg til barna!
- Monique! - Var det hans idé?
- Det var ikke min. - Kun for en dag.
Vent litt. Du anmelder ikke, men ansetter meg i stedet?
- Det er ubetalt. - Jeg har en forretningsreise i morgen.
- Vil du at han skal anmelde? - Men jeg kan avlyse.
Da ender alt godt. Takk, Victor.
Nei, takk til deg. En ny ungdomsarbeider og en ny sekretær.
- Sekretær? - Ja, akkurat.
I hvert fall... Ses i morgen. Klokken syv presis.
Men... Victor, du har ingen sekretær!
Jo, nå, så.
- Ah, karma. - Hold munn.
- Seriøst? - Det var det jeg sa! For mye sminke.
- Det er sekretærutseendet mitt. - Jeg ville ikke si sekretær.
- Hva? - Du hørte meg.
Nei. Forklar.
Jeg er for flau til å se deg i øynene.
Er jeg problemet? Se på det teite antrekket ditt!
- Mitt roper ikke "kjønnssykdommer". - Sier du, Herr Ikke-Så-Ung.
- Unnskyld? - Ja!
- Forfalsket ungdom? - Du ser fjollete ut.
- Er jeg fjollete? På ingen måte! - Ingen kler seg sånn!
Du har på deg en dyrehage! Jeg kler meg i tråd med tiden.
Bare gå og skift! Dere ser idiotiske ut.
- Ser du? Du ser idiotisk ut. - Du også.
- Han så på deg. - Han kan i hvert fall se på meg.
Ikke til å tro.
- Dagsenteret ditt er tomt. - Det er ikke noe dagsenter.
- Det er for ungdom som sliter. - Hva?
Tolv unge som jevnlig blir utvist fra skolen.
Vi tilbyr et feriekurs. Det er deres siste sjanse.
- Tolv stykker? - Bare seks stilte opp.
Pass på dem til jeg finner noen til å ta over.
- Er det alt? - Ja.
Én ting: første dag er obligatorisk.
For å få dem til å komme. Men bare første dag.
Ungdomsarbeideren må motivere dem til å komme tilbake.
Du må sørge for at de kommer tilbake i morgen.
- Jeg skal prøve. - Ikke prøve. Sørge for.
- Kommer de ikke i morgen, anmelder jeg. - Hvorfor ble de utvist?
Snakking, slåssing, uforskammethet, fravær, våpen... Det kommer an på.
Fravær? Blir de kastet ut av skolen fordi de ikke var på skolen?
Du hørte ham si "våpen", hva?
- De venter på deg. - Det er som et fengsel.
Bare et gammelt laboratorium.
Waël, én ting til.
Om de oppfører seg dårlig,
så husk at et problembarn er et barn med problemer.
Hei, gutt!
Vær så snill?
Gi meg noe.
Hei.
Hallo.
Jeg snakket til dere. Jeg sa "hei". Da er det vanlig å svare.
Det er det vi kaller sosialisering.
Snakker dere spansk?
Ok, jeg forstår.
Dere kan ikke høre meg.
Ah, så dere forstår.
Dere bare ignorerer meg?
- God dag. - God dag.
Gi meg to minutter, så begynner vi med intervjuene. Kommer straks.
- Det var mange. - Det er flott.
Vennen din kan være fri allerede i kveld.
Det er frivillig. Visste du ikke det?
- Nei. - Vel, det er ubetalt.
Ok.
Ja, du på den røde stol?
Nei, jeg er verken lærer eller ungdomsarbeider.
Si det igjen.
Det var ikke morsomt. Ut med deg. Kom igjen!
Kom deg ut. Det der var uakseptabelt.
Kom igjen, du er ferdig her.
Ja, bare spill tøff. Ingen lar seg imponere.
Jeg tar ham med til Victor.
Hvem er den galningen?
- Hvor kom han fra? - Han er sprø.
- Hva sa han? - Dust.
- Hva? - Det er ingen der.
Ja, men hva sa han som fikk ham kastet ut?
- Jeg tror... - Til helvete med det!
Det er for å få oss til å snakke. Vi sa vi ikke skulle det.
- Stillhet suger. - Det kødder med hodet mitt.
- Ti over åtte, og jeg har fått nok. - Ingen viljestyrke.
- Vi må stå sammen, ok? Kjempe tilbake. - Nadia, ro deg ned.
- Det er bare én dag. - Det er en prinsippsak!
De tvinger oss til å komme hit, vi protesterer!
- Protesterer? Vi snakker jo ikke. - Akkurat. En stille protest.
- Hva? - Ingenting, vi protesterer.
Sånn. Der var det gjort.
Så som jeg sa, er jeg ingen ungdomsarbeider, ei heller tilsynsfører.
Jeg er her bare i dag.
Fyren som skulle være her, kunne ikke komme.
Fordi han døde. I morges.
Vil dere vite hvordan?
Ok.
Så Victor ser etter en erstatning,
og det er vrient, for han vil ikke ha en hvilken som helst taper. Så... Ja?
- Ingen tapere, så hva gjør jeg her? - Der fikk han ham.
Tror du at du er morsom? Ja? Ta 1 000 push-ups.
Nå. Sett i gang.
Siden jeg bare er her i dag, la oss sette i gang.
Hvem hater matte og geografi?
Jeg skal lære dere ekte ting, til å bruke i det virkelige liv.
Puss tennene. Det er veldig viktig.
Før i tiden ble slaver med gode tenner holdt i live.
Så puss tennene. Særlig du. Man vet aldri.
De kan ta deg igjen. Ikke gi dem sjansen.
Ikke tro det dere ser i porno. Ekte rørleggere har mindre moro.
- Er du homo? - Hm?
Skift t-skjorte hvis ikke.
Du sender ut feil signaler. Det er vanskelig å si.
Pass dere for voksne som spiser småkaker, særlig pepperkakemenn.
De er ofte pedofile.
Damer elsker motorsykler.
Ta med deg hjelm på daten for å imponere henne.
Eller ham. Null stress.
Bli kremert for å bekjempe zombiene.
Spørsmål?
Jeg er for å gi folk en ny sjanse, men...
En tenåring som knivstikker kunstlæreren sin 13 ganger?
Er han her?
Han trenger mest hjelp.
Dere vinner. Vil dere ikke snakke, så greit.
Én historie til, så går jeg.
Ikke en hvilken som helst historie.
Den handler om en politietterforskning.
Ikke en hvilken som helst politietterforskning.
Saken om Oppspretteren på Rue Napoléon.
1726.
Paris... Latinerkvarteret.
Simonois-villaen.
Det er kaldt.
Det regner.
Naboen åpner døra og finner...
Madame de Simonois liggende i en blodpøl.
Hvem drepte henne?
Aner dere ikke? Jeg skal fortelle dere det. Morderen...
Unnskyld meg.
Hallo? Jeg kan ikke snakke akkurat nå.
- Hvem gjorde det? - Stuepiken.
Slipp folk inn i hjemmet ditt, og de sviker deg.
Det er ikke kokken, så det må være stuepiken.
- Pisspreik. - Og ektemannen?
De er skyldige i 90 % av tilfellene.
Hun er som tatt ut av CSI!
Søsteren min er advokat. Hun forteller meg ting.
- Jimmy, vi forstår ikke. - Mannen og stuepiken var for langt unna.
- Nei. Han danset med henne. - Kusken.
- Akkurat, kusken! - Stuepiken var der.
- Fabrice, fortell dem det. - Kusken er bevæpnet.
Jeg har peiling på sånne sprø greier.
- Pisspreik! Hva snakker du om? - Fabrice, fortell dem...
- Pisspreik. - Det er bare dritt!
Samme det...
Beklager.
Hvor var vi? Jeg fortalte en historie. Faen, hva var det nå igjen?
Glem det. Skal vi ta en pause?
- Nei! - Fortell oss resten, vær så snill.
Snakker dere da?
- Ja? - Ok.
Så hvem var det?
- Vet ikke. Jeg diktet det opp. - Faen!
- Vi ble lurt! - Vi falt for den!
- Jeg visste det! - Dere tvang meg.
For mange kandidater. Vi får utsette lunsjen.
Hva foregår?
- Aner ikke. - Så du dem?
Nei.
- Går det bra med ham? - Han er smart. Stol på ham.
- Kom igjen, fortell. - Jeg viste dere.
- Kom igjen. - Vær så snill!
- Han kan ikke, for han vet ikke hvordan. - Waël!
Greit. Vi gjør det kjapt. Tenk på et verktøy og en farge.
Har det.
Rød hammer?
- Meg. - Blå skiftenøkkel.
For en overraskelse. Ingen rød hammer på deg.
- Jeg tenker annerledes. - Det må være det.
De fleste tenker: hammer, rød. Så du vet allerede hva de tenker.
- Nå kan du gjette ting om oss. - Personlige ting. Gå rundt bordet.
- Men nå er dere mer forsiktige. - Bare prøv. Ikke vær redd.
Jeg tror... at Fabrice er enebarn.
- Det står i mappa mi. - Ja, og i glasset ditt.
Du helte bare i drikke til deg selv. Egoistisk.
Hva med meg? Hvor mange brødre og søstre?
Karim, jeg er ikke myndighetene! Jeg aner ikke!
Jeg kan bare si ting jeg har lagt merke til. Shana, du beundrer Nadia.
Du ser alltid til henne for aksept når du snakker.
- Vår tur. Jeg tror du er 30. - Pisspreik. Førti.
Nei, 35. Når man er 30, ser man ung ut. Når man er 40, ser man gammel ut.
Du ser gammel ut, men kler deg ungt. 35.
- Og så er du singel. - Hvorfor sier du det?
Ingen smykker, ingen armbånd. Jenter gir kjærestene sine sånt.
- Må være kjipt å være 35 og ugift. - Og så? Det er søsteren min også.
- For en overraskelse. - Hva? Det er hennes eget valg.
- Ja, selvsagt... - Hun prioriterer karrieren.
Greit, men Waël har ingen karriere. Hva er unnskyldningen hans?
- Har jeg ikke en karriere? - Du er her.
Så du har ingen stil, ingen kjæreste og ingen karriere.
Det er trist.
En glede å spise lunsj med dere.
Har du alltid hjulpet trøblete barn?
Nei, det er nytt. De er ikke trøblete.
De trenger bare mer oppmerksomhet.
- Jeg mente ikke å være stygg. - Jeg vet det. Det ville vært ulikt deg.
Det var vanskelig å få prosjektet godkjent.
Hvorfor det?
Jeg er redd mange tror at dårlige elever koster mer.
Ja. Det samme gjelder for innsatte.
De tror det ikke er noe poeng i å hjelpe andre.
Ikke gift?
Jeg var det.
- Men hun synes jeg manglet ambisjoner. - Jeg er uenig.
Uansett...
Det er uvant å se deg kledd slik.
- Sammenlignet med tidligere i dag? - Nei, sammenlignet med ditt gamle liv.
Fortell meg hva som skjedde.
- Og du, Shana? - Samme som Fabrice.
- Prating, fravær og tulle rundt. - Men ikke seksuelt.
Ikke morsomt.
- Nadia? - Jeg er smartere enn de fleste.
- Elever? - Mennesker.
- Det er sant. Hun har en IQ på 140. - Er det mye?
Mer enn hele familien din til sammen.
Jimmy, slutt å snakke. Vi forstår deg ikke.
Karim, gi ham en penn. Kanskje noen av ordene ligner våre.
Men han kan ikke skrive.
- Hva mener du? - Hva? De fleste sigøynere kan ikke det.
- De er omreisende. - Nettopp. Omreisende, ikke skribenter.
Ja, og siden han reiser mye, er han ikke mye på skolen.
Hei! Hvem er du?
- Unngår du oss? - Hold munn!
Det har gått tre dager nå!
Det er bare tingene mine.
Hva gjør han her?
Han er bare en gategutt.
Han er blind, ikke tenk på ham.
Dere får pengene i morgen.
Ta det jeg har.
La oss være i fred!
Drep henne også! Ingen vitner!
Neste gang du prøver å spille blind, ta av deg klokka.
Kom til tiden. Følg reglene.
Vi gir deg husly, mat og utdanning.
Vi ber bare om én ting i gjengjeld:
Gjør ditt beste.
Er det greit?
- Søster. - Lektor.
Unge mann.
- Han snakker ikke fransk. - Jaså? Han virker glad for å være her.
Gå og vask deg nå.
- Kan han ikke snakke, kan han ikke skrive! - Han forstår alt.
- Han ler når dere ler. - Han forstår ikke.
Jimmy, hvorfor snakker du ikke?
Jeg snakke. Barna le.
Han kan snakke. Ikke bra, men han kan.
- Fugl. - Bra, Jimmy!
Det er en kakadue, men greit.
Vis meg. Denne er enkel.
Fisk.
- Veldig bra! - Det er en hai, dere!
Sopp?
- Perfekt! - Han er i slaget!
Det er ikke det, det er en manet! Hvorfor sopp når alle er dyr?!
- Ærlig talt. - Sopp!
- Alt bra? - Ja da.
- Ja, greit. - Det ser ut som en sopp.
- Waël, er ikke dagen over? - Jo, det er den visst. Ha det fint.
- Ses i morgen. - Hva snakker du om?
Kommer dere tilbake i morgen?
Altså, det var moro i dag, men...
Men det er bare første dag som er obligatorisk.
Jeg tror ikke jeg kommer tilbake i morgen.
- Hvorfor ikke? - Jeg vil være hjemme.
Nei, kom tilbake. Det er viktig...
Tingene jeg lærer dere...
- Ja, men... - Straff...
Karim, du kommer vel tilbake?
Jeg har ting å gjøre.
Shana?
Samme her.
Ludo?
- Fabrice, jeg gidder ikke engang å spørre. - Vel, nå kommer jeg iallfall ikke.
Jimmy, du kommer tilbake, hva? Ja, du kommer tilbake.
Dere bør alle det. Det er viktig. Og hva med Victor?
Han har jobbet hardt hele dagen for å prøve å finne den rette personen til dere.
Og Victor har ikke mye tid.
Han er døende. Han har ikke mye tid igjen.
Han er veldig syk.
Kommer du ikke?
- Alvorlig talt, kom tilbake. - Hvorfor bryr du deg?
Jeg vil være ille ute. Victor vil tiltale...
tiltale meg på hvorfor jeg ikke fikk dere til å komme tilbake.
Det kan...
- Ok, hvor mye? - Hva?
Jeg betaler dere. Ti euro hver for å komme tilbake i morgen.
- Ok? - Nei, vent nå litt.
Kom hit...
Om han tilbyr ti euro, har han råd til mye mer.
- Dere vet jeg kan høre dere? - Ikke hør på ham. Jeg tar meg av dette.
- Ok. - Sett i gang.
Problemet er at ti euro ikke er nok. Vi vil ha tusen.
- Ti. - Greit, ti.
- Du suger. - Han er for god.
Hva om vi tar pengene og ikke kommer tilbake?
- Da får dere ikke de neste ti i morgen. - Betaler du oss for hver dag?
- Har dere gitt meg noe valg? - Nei. Men i morgen er det tusen.
- Hold kjeft. - Hold kjeft du også.
- Vent. Kommer du til å være her i morgen? - Nei.
Jeg kommer på slutten av dagen. Er dere her, får dere pengene.
Ok.
- Avtale? - Ja.
Fornøyde? Stikk, nå.
- Takk. - Ja da.
Takk.
- Takk. Ses i morgen. - Nå snakker du i hele setninger.
Det er et mirakel!
- Takk, Waël. - Ja, ja. Vi ses.
- God idé. - Ja.
Takk. Forresten, de andre ba meg
om å ta pengene deres og gi det til dem.
- Hvilke andre? - Fyrene fra i morges.
Han som måtte ta push-ups, han du sendte...
Stikk. Kom deg ut. Nå.
Kjapt.
- Hva mener du? - De motbydelige sangtekstene.
Popmusikk er mildere, vakrere.
- Den er mildere. - Takk.
- Men du burde prøve det. - Nei, ordene er så merkelige...
- Går det bra med deg, Ludo? - Ja da.
Kjenner du ham?
- Han er ungdomsarbeideren min. - Hvorfor går du ikke bort til ham?
Vi ses.
Jeg trodde det var mange kandidater?
Jo, men noen trakk seg, og andre var ikke rett for jobben.
Jeg forstår det heller ikke.
- Ikke vær redd, vi finner noen i morgen. - Jeg håper det.
Du klarer én dag til, ikke sant?
- Lar du dem i stikken bare? - Nei, jeg vil at dere finner noen skikket.
Men... Det betyr at jeg må tilbake. Det var en plage.
- Koste du deg ikke? - Jo da, jeg hadde en bra dag.
De er morsomme. Livlige. Bortsett fra Ludo.
Det er noe som ikke stemmer med ham. Han lider, men...
han avslører ingenting.
Høres kjent ut.
Hva er problemet hans?
Aner ikke.
- Så spør ham. - Han vil ikke si noe.
- Du kan prøve uansett. - Høres det kjent ut?
- Hva da? - Nei, ingenting.
- De gjettet at jeg var singel. - Jeg liker dem bedre og bedre.
Fortalte du dem at du har
nummeret til alle jenter i Frankrike, men aldri ringer noen?
- Glem det. - Bare be en av dem ut på middag.
Hvordan velge? Jeg husker dem ikke.
- Jeg skal velge en for deg. - Nei, la meg være.
I hine dager hjalp foreldrene til å velge ut svigerdatteren din.
"Hine dager"?
- Sa du virkelig det? - Hold munn, jeg er ikke gammel.
Det kan diskuteres...
Der. Der gjør det vondt.
Det er senene. Jeg løp for mye rundt da jeg var liten.
Du hadde ikke mye valg.
- De T-rexene løper fort. - T-rexer...
Hva i...
Han stiller på jobbsøkersenteret, de spør om han har en avtale,
og han sier, med den sterke aksenten sin:
"Ja, jeg har et telefonintervju klokken 9."
Den fyren...
Moren hans ville skaffe ham sommerjobb på bakeriet.
Hun sa: "Trenger dere en nybannsatt?"
Hun mente vel "nyansatt".
- God morgen, Victor. - Hei, unger.
- Sa hun virkelig det? - Det er sånn hun er.
Vi arabere? Vi har funnet opp masse greier.
Som hva? Trygd? Nei, vent, det var dere.
Matte, din dust. Og masse andre greier. Og hva med dere?
Kama Sutra. Nå ble du misunnelig.
Foreldrene hans må like å ha seg i merkelige stillinger. Bare se på ham.
Idiot.
- Hei. - Er du her?
Jeg trodde det skulle komme en ny.
De har ikke funnet noen, så jeg er her ennå.
- Hva skal vi gjøre? - Jeg vet ikke. Det er veldig tidlig.
- Hva med en liten lur? - Nei, dette er ikke barnehagen.
Du er så rar. Hvorfor ta en lur når vi nettopp har våknet?
"Lur" var kanskje ikke rett ord. Jeg skulle sagt... meditasjon.
- Kommer ikke på tale. - Vi har nettopp våknet.
Tror han dette er et gamlehjem?
- Vi driver ikke med sånt, din snåling. - Jeg skal ikke sove!
Ok, ingen meditasjon. Greit. Men slutt med ropingen, vær så snill.
La oss leke en lek i stedet. Del dere i lag på to og to.
Hvis vi tar alfabetisk rekkefølge, er jeg først!
Nei, ikke alfabetisk rekkefølge.
Vi tar det i rekkefølgen "hvem som minst sannsynlig havner i fengsel".
Hva? Det er diskriminerende.
Gruppe én: Nadia og Shana.
Gruppe to: Fabrice og Jimmy. Gruppe tre: Ludo og Karim.
Skal vi ikke sitte sammen?
Folkens, det var en spøk! Dere skal ikke i fengsel.
Det er ikke det. Men Karim og Ludo kan ikke være sammen.
Hvorfor ikke?
Deres kjærlighet er forbudt, og vi kan ikke friste dem.
- De snakker ikke sammen. - Hvorfor ikke?
Fordi Ludo bor i sør, og Karim i nord.
- Og så? - De er i krig.
- Visste du ikke det? - Men hvorfor?
Ingen husker det lenger. De eldre gutta pleide å barke sammen,
så kopierte de yngre gutta dem.
De fortsatte med det, også når de ble eldre.
Og så kopierte de yngre dem igjen.
- Og så ble de... - Takk, Fabrice.
Jeg tror jeg skjønner hvordan det funker. Hvorfor bryr dere dere?
Det er derfor de er her. De slåss hele tiden.
Og dere prater ikke med hverandre.
Om han snakker til meg, knuser jeg trynet hans.
- Kom igjen, bare prøv deg. - Hør på meg: Jeg skal ta deg skikkelig.
Drittsekk!
Slutt! Hold opp!
Ludo! Sett deg, mann.
- Sett deg. - Dere er et mareritt.
- Jeg sa jo de var forelsket. - Hold kjeft.
"Jeg skal knuse deg, jeg skal ta deg." Høres ut som kjærlighet.
Jeg er Joseph. Hva heter du?
- Snakker du fransk? - Nei.
- Hva heter du? - Waël.
- Er du kristen? - Nei.
- Muslim? - Ja.
Jeg er kristen. Muslimer drepte familien min.
Kristne og jøder drepte min.
Jeg kan lære deg fransk hvis du vil.
Når det er sagt, er ikke heroin Victors største problem.
Det er gambling. Det er tredje...
- Adjø. - Adjø.
Det er tredje måned på rad han ikke har kunnet betale meg.
Han spiller vekk lønnen min. Ok...
- Monique! - La oss si fjerde.
Ja?
Kan du be neste kandidat vente fem minutter? Jeg må ta en pause.
- Har du gått gjennom alle mappene? - Ja, Mester.
- Ikke kall meg det. - Hva? Er jeg ikke slaven din?
Jeg arkiverer alt for deg, og du betaler meg ikke.
Du prøvde å rane meg.
Knappest. Det var bare matvarer, og bare billige ting.
Alt i butikkens eget merke! Patetisk.
Jeg gjør mitt beste, Monique. Det er trangt.
Har du smakt på de kjeksene du kjøper?
- Nei, ungene spiser dem. - Monique, vi har et stramt budsjett.
Det handler om holdning, ikke penger. De trenger det beste for å bli best.
Tror du jeg vil kjempe for deg? Ikke når du behandler meg som en sekretær.
- Men du er sekretæren min. - Nei, Victor, jeg er et menneske.
Du gir meg ikke noe ekte ansvar,
så det er vanskelig å dedikere meg i partnerskapet.
Hvilket partnerskap? Du skal bare arkivere papirer!
"Jeg vil, jeg vil, jeg vil!" Dropp den alfahann-holdningen.
Vet du hva jeg vil ha? En evaluering.
Og jeg mener ikke av lønnen, din gnier. Jeg vil ha en forfremmelse.
Hva snakker du om? Det er bare oss to, Monique.
Jeg vil være på rekrutteringsteamet. Intervjue folk.
- Du vet du har for mye jobb! - Ja, det er mye å gjøre.
- Men hva vet du om å intervjue folk? - Jeg har noe du aldri vil få:
Kvinnelig intuisjon.
Innrøm det.
Innrøm det, i det minste.
Jeg kan avsløre en skurk på en kilometers avstand.
Beklager, Monique, det går ikke.
Greit. Ikke tenk på det.
Jeg går tilbake til bomullsplukkingen. Takk, Mr. Victor, sir.
- Åh, kom igjen, gi deg. - Får jeg tillatelse til å gå, store farao?
Monique!
Ja vel, greit.
Vi deler opp intervjuene.
Ok. Dere må lure på hva vi gjør her.
Vi er her for å jobbe med noe veldig viktig: kommunikasjon.
Min far si kommunikasjon viktig.
Faren din har rett. Kommunikasjon er det viktigste på kloden.
Det er de mest ressurssterke menneskene som vinner i livet.
- Vi vet hvordan man kommuniserer. - Med venner, ja.
- Men med alle andre? Du ble utvist for...? - Frekkhet.
- Og hvorfor var du frekk? - Hun begynte.
Stans der. Det var ikke hun som var frekk.
- Det var et kommunikasjonsproblem. - Hva mener du?
Hva du mener, hva du ønsker å få fram,
hva du sier, hva den andre personen hører, og hva han eller hun forstår.
- Fem muligheter til kommunikasjonssvikt. - Fant du på det?
Ja.
- Det høres kjent... - Jeg fant det på.
Vi skal tilbringe dagen her, men vi må spise ved lunsjtid,
så vi er nødt til å skaffe penger til å kjøpe mat.
Og hvordan skal vi klare det?
Observasjon, analyse og handling.
Og ingen skal angripe noen.
- Forstått? La beste mann vinne. - Beste kvinne.
- Hvordan var helgen din? - Unnskyld?
- Mademoiselle, hallo? - Beklager, ikke nå. Hva sa du?
Hva er poenget? Beklager, vi er opptatt.
- Tror du det vil hjelpe... - Faen.
Unnskyld meg. Hvordan står det til? Hva heter du?
Linda.
- Bor du i nærheten? - Ikke langt unna.
Ok. Har du fem euro?
- Boms... - Hva med to?
- Paris-Versailles? - Ja, hun driver med race.
Jeg må tenke på det.
Hei. Hvilket er det mest populære spillet akkurat nå?
Uncharted, men vi er nesten tomme.
Det er sprøtt, det gjør meg så sint...
Alltid det samme.
Seriøst? En jente sitter og gråter ved siden av dere, og dere bare går?!
Ja da, bare se alle andre steder. Ikke se på meg!
- Hei, du. Hei, vi er begge arabere. - Beklager, jeg snakker ikke fransk.
Hørt om Peking Express? Vet du hva penger er? Penger?
Kom deg vekk! Stikk!
Takk.
- Hei. - De setter selv barna sine i arbeid nå!
Jeg selger for far, han syk. Hvis jeg ikke selge alt, de kaste oss ut.
Unnskyld meg, Madame...
Går det bra med deg?
Det er ikke din feil. Hvordan ser vesken din ut?
Det er svart. Og helt ny!
- Foreldrene mine vil drepe meg. - Det viktigste er at du ikke er skadet.
Ja.
- Judo! - Hva?
Min brors judopenger var i den vesken.
Hvor mye koster judo?
Tretti.
- Jeg har bare 20. - Det er 20!
Det er 30 inkludert drakten, 20 uten.
- Vær så god. - Mener du det?
Ja. Ta dem.
- Takk. Ok. Ha det. - Ha det...
Sikker?
- Sikker. - Er du virkelig så gnien?
Om jeg hadde en kjæreste som denne kvinnen, ville hun fått blomster hver dag.
Lett å si når det er du som selger dem.
Jeg ville ikke kjøpt det.
- Det har masse feil. - Hvordan vet du det?
Jeg designet det.
- Spør meg om hva som helst. - Hvor er Den tapte byen i Uncharted 3?
I Rub Al-Khali-ørkenen. Claudia Black.
Vi har 96 % på GameRankings. Kunstig intelligens.
Opptil ti i lag på fem, men kun i multiplayer-modus.
Det stemmer. Hun vet alt.
Kommer det en ny versjon?
- Vil dere ha den før alle andre? - Ja!
- Vi har visst en åpenbar vinner. Nadia! - Jeg er best!
Ikke vær misunnelig. Gratuler henne.
Du er utrolig.
Vi kan også gratulere de to krigerne våre med en storslagen fiasko.
Null euro! Sånn går det når man slutter å tenke og slåss i stedet.
Dere er heldige. Jeg lærer dere om livet.
For jeg er opptatt av detaljer. Jeg ser alt, og jeg er rask.
Hvor er Jimmy? Jimmy...
- Jimmy? - Jimmy...
Denne veien.
- Bravo, Jimmy! - Fantastisk!
Er han ikke god?
Spiser du her hver dag?
Vanligvis spiser jeg på kontoret.
Så trist.
Tristere enn å stjele folks matvarer?
Jeg vet ikke hva som skjedde, men vennen din...
Jeg tror ikke han er en god rollemodell for de unge.
Jeg er sikker på at dere ville bli gode venner. Dere har mye til felles.
Hvem, jeg og Ludo?
- Ikke sammenlign oss, er du snill. - Seriøst, hva handler dette om?
- Ikke vær redd, han vet. - Ja, men det gjør ikke jeg. Fortell.
De sendte lillebroren min på sykehus.
- Var det meg? - Venner av deg, eller hva?
- Var jeg der personlig? - Sier du at du ikke ville ha slått ham?
Kom igjen, si sannheten. Vis at du har baller.
Ja, greit, jeg ville ha slått ham.
- Ser du? - Så klart.
Dere dyttet Mathieu foran bussen.
Og så? Han kom inn på vårt territorium.
- Hva er problemet ditt? - Rådhuset er ikke deres område!
Rådhuset er vårt område. Kom igjen, opp med deg!
- Tror du at du er morsom? - Drittsekk!
Gutter, jeg har et spørsmål. Nord-og sør-greiene...
- Det er kommunale boliger, hva? - Og så?
Foreldrene deres valgte ikke å bo der. De ble plassert der.
Dere kunne endt opp på den andres område,
eller på samme område og vært på samme side.
Slåss om dere vil, jeg bryr meg ikke.
Men dere slåss egentlig bare om en postboks.
Vi har ikke engang en postboks.
Leila, du kan begynne.
"For lenge siden het landet vårt Gallia,
og de som bodde her, het gallere."
Veldig bra. Waël, din tur.
"Gallerne... liker... å jakte.
De fanger...
villsvin og ulv."
Fint.
Béchir, din tur.
- De er ikke søskenbarna mine. - Selvsagt er de ikke det!
I dag er det faktisk siste dag.
- Jeg har virkelig hygget meg. - Vi også.
- Håper du kommer tilbake i morgen. - Ellers protesterer vi.
Nei, ikke flere protester.
Vel, ta vare på dere selv, og... Dere kan gå.
Dere gir aldri opp. Ikke til å tro!
Stikk, nå.
Takk, Waël.
- Takk! - Ja, ja.
Helvete heller.
Du er en vanskelig fyr å finne.
- Hold opp, det gjør vondt! - Tror du jeg har tid til å jage deg?
Du gjør livet surt for meg. Slutt å unngå meg!
- Forstått? - Ja.
Hvor mye har du tjent?
Ingenting. Jeg er på skolen hele dagen.
- Ikke prøv deg. Det er ferie! - Det er obligatorisk!
Hva med kveldene? Sover du her?
- Gjør du? - Nei.
Da så. Når du kommer hjem, jobber du. Forstått?
Ja.
I morgen bør du ha noe til meg.
Jeg vil ikke gjøre det lenger.
Jeg er ferdig.
Å jaså?
Ok.
Vi gir oss. Er det det du vil?
Ja? Ok.
Du slutter å selge for meg, og jeg slutter å jage etter deg.
Jeg ringer barnevernet. Alenemor uten jobb og med fire barn?
- Det vil de like. - Nei, ikke gjør det, Frank!
De vil skille dere. Ingen vil ta til seg alle fire.
Vær så snill, ikke si noe.
Her, dette er alt jeg har.
Hva er dette? Så du har jobbet?
Nei, fyren som har ansvaret, gir oss ti euro hver dag.
- For hva? - Ingenting. Bare for å dukke opp.
Stikk herfra!
- Har du ikke noe annet? - Jeg kjøper noe bedre i morgen.
Amen!
Ok, jeg har to potensielle kandidater, begge kan begynne i morgen.
Jeg har ingen.
Ikke én?
Monique, hva mener du?
- Å nei, du... - Du får ingen bedre enn Waël.
Du kan ikke gjøre dette mot meg.
Snakk med ungene, så kan du bestemme deg.
Han er en kriminell, Monique! Og det er du også!
Den gutten har vært gjennom mye!
Greit, han får hevnen sin, men han har et godt hjerte.
Hver dag ber jeg om at han finner noe han liker, og slutter med dette tullet.
Men ja, jeg gjør meg heller til medskyldig enn å la ham havne i fengsel.
Snakk med ungene.
- Er dere sikre? - Ja, 100 %.
Det er flott.
Hvem er det?
En jente. Hun har lang erfaring.
Bra.
Så hun har erfaring?
Å ja.
Hun har jobbet med barn hele livet.
Så det er ikke bare rutine for henne?
Det er jo fint å ha et friskt perspektiv, å ikke være helt immun.
Nei, ikke vær redd.
Nei, hun virker perfekt. Hun er punktlig, energisk, streng...
Hvorfor skal man være så streng?
- Det var ikke det... - Nei, det er bare...
Ingenting.
- Hva? - Nei, ingenting.
- Fortell. - Nei, jeg...
- Jeg tar sikkert feil. - Fortell.
Jeg... Kanskje jeg tar feil, men da...
da jeg tok farvel med henne, luktet hun...
- litt alkohol. - Tuller du?
Bare litt.
Enten luktet hun alkohol eller ikke.
Beklager, men dere kan ikke ansette henne.
Jeg nekter å overlate ungene til henne.
Det kan være farlig. Jeg kommer i morgen og blir ut uken.
Vil dere ansette henne etter det, så greit, men hun må bli edru først.
- Er du gal? - Sikker?
Jeg har jo ikke noe valg. Men ikke tro at jeg liker det.
Da skal jeg snakke med Victor.
Apropos Victor, tror du...
Hva?
- Hva? - Jeg vet ikke!
Nei, men...
- Hva? - Du rødmer.
- Det gjør jeg ikke. - Jo, det gjør du.
- Jeg ville bare spørre deg... - Kom igjen.
- Kom igjen og hva? - Bare kom igjen.
Jeg kjenner deg, ikke glem det.
Victor er en bra fyr.
Han bør ikke være alene.
Hvordan vet du at han er alene?
Er vi ikke alle det?
Hvem er flinke til å lage dyrelyder?
- Ikke jeg. - Jeg er det.
- Hvilket dyr? - Katt.
Få høre.
Ikke glem tunga. Du også.
Du må spise.
Jeg setter suppa her. Spis hvis du er sulten.
Sover du ikke ennå? Har du vært våken hele tiden?
Nå er det på tide å sove.
Du også.
- Du, Ludo. - Hva?
Vi er ikke kompiser, ok, men...
om vi havnet i slåsskamp...
- Så ville jeg ikke slått deg. - Hvorfor ikke?
- Hei. - Kult! Hei!
- Alt bra? - Ja.
- Vi var redd du ikke ville komme. - Ja, det var dere vel.
- Kom, så går vi. - Hvor?
Skal vi ikke til byen, som i går?
Karim.
Ludo.
- Karim. - Mener du alvor?
- Fytti rakkeren... - Den siste...
- Karim. - Faen, kom igjen.
Du irriterer meg virkelig.
Jeg elsker deg, Jack.
Ikke si det, Rose. Du kommer til å overleve.
Jeg er så kald.
- Jeg elsker deg, Nadia. - Rose.
Ja, Rose. Vi skal klare det. Du vil dø som en gammel kvinne.
Kroppen min er nummen.
Lov meg at du skal overleve.
- Aldri gi opp. - Jeg skal aldri gi opp.
Jeg vil bli gammel med deg. Jeg vil bli far til dine barn.
Du vet jeg elsker deg. Og jeg vil aldri...
Jeg har fått nok av denne dritten!
- Men det var så bra! - Det var noe dritt! Jeg er ingen jente!
- Nei, du spiller en rolle. - Nei, jeg nekter.
- Hallo. - Skulle ikke du vært i retten?
Jo, jeg er på vei. Du glemte nøklene dine.
Nei, jeg har nøklene mine. De der er Yasminas.
Min feil.
- Ok, ha det. - Ha det, ses senere.
Er det søsteren til Nadia?
- Sarah? Er du Nadias søster? - Ja.
- Utrolig! - Ja.
Takk for at du ikke avslørte skalkeskjulet mitt der inne.
Skalkeskjulet ditt?
At jeg kjenner Beyoncé og jobber i underholdningsbransjen.
Jeg så deg på flyplassen da du oppdaget meg,
og da jeg så deg igjen, forsto jeg at du hadde løpt for å ta meg igjen,
bare for å få prate med meg. Så glem showbiz.
Hvorfor ga du meg nummeret ditt?
Jeg vet ikke. Jeg var nysgjerrig. Og jeg liker oppfinnsomme menn.
Og så nevnte søsteren min en viss snodig Waël, så jeg ville se det selv.
- Jeg er lei for det. - Ikke vær det.
Vent! Jeg kan gjøre det godt.
Ok. La meg gjøre noe jeg aldri har gjort før. Bli med meg ut på middag.
- Har du aldri invitert en jente ut før? - Nei.
- Du, jeg må gå. - Vent! Jeg kan finne på noe bedre.
På fredag lager jeg middag til alle foreldrene. Jeg håper du kommer.
Ikke interessert.
Hva med Nadias framtid?
Jeg sender deg adressen!
Hva?
Når du sier "søster", er det fordi hun er som en søster for deg?
- Nei, hun er søsteren min. - Men...
- Har dere samme foreldre? - Selvfølgelig.
- Både mor og far? - Ja.
- Ingen som har giftet seg på ny, eller...? - Nei.
- Ingen fosterfamilie? - Nei.
- Ingen som ble adoptert? - Nei, nei og atter nei!
- Vis oss et bilde av foreldrene dine. - Hva er problemet ditt, særing?
Bare si det. Dere ligner ikke i det hele tatt.
Men ikke si det, for hun blir bare misunnelig.
- Men trives du med det? - Ja, det er jo godt betalt.
Men det begynner å bli risikabelt. To av kompisene mine ble tatt.
Hva om du tyster på ham?
Han er politi. Hvem vil tro på meg?
Det er skrudd.
Elle, melle, deg fortelle...
Hei, unger. Hei, Waël. Kan jeg låne dem et øyeblikk?
Nå? Jeg deler dem inn i par til muntlige øvelser.
Og med det mener jeg "muntlig engelsk", Fabrice.
Hva har dere lært de siste dagene?
- Jimmy har lært å lese og skrive. - Og hvordan går det?
Liker dere ham?
- Ja. - Jo da.
Og dere kommer tilbake hver dag fordi...
Vi vil tilbake til skolen.
Ja.
Vi vil...
Vi synes straffen vår var rettferdig,
og vi ønsker å fortsette studiene på en rolig og seriøs måte.
Vil dere at han blir til kursets slutt?
Ja.
- Jeg kan erstatte... - Nei!
- Ok, takk, unger. Dere kan gå inn igjen. - Takk.
Waël: Jeg sender adressen senere.
Jeg er i studio med Rihanna.
Sarah Terminal: Hvem er det?
Waël...
Nei, hvem er Rihanna?
- Ikke nevn pengene... - Det er ikke engang oss.
Ja, men Victor vil havne i trøbbel, og jeg liker Victor.
- Så sug ham. - Hva sa du?
- Det er bare et uttrykk. - Si det igjen.
- Kom igjen, han tuller bare. - Det var ikke moro.
- Bakken. - Bakken.
- Hage. - Joseph!
Joseph!
Kom hit.
Og hva gjør jeg?
Prøv noe.
Fyren har rytme!
Vi bør ha en forestilling.
Det er et stort steg, Waël. Er du sikker?
Det føles rett.
Jeg vet ikke hva jeg skal si til henne.
Det finner du ut av.
Jeg er ikke flink til å prate med folk.
Det lærer du.
Og hvem skal lære meg det?
DET LILLE HUSET PÅ PRÆRIEN
Hun vil føle seg veldig ensom.
Ja. Jeg har laget litt brød for å ta med bort til henne.
Dette er bra.
God idé.
Pappa. Det er min skyld at jeg ikke finner dem. Ikke kjøp nye til meg.
Hva i all verden mener du?
Jeg fortjener ikke et nytt par.
Vi begår alle feil.
Det er sant.
Jeg fortjener ikke nye briller.
Stakkars liten.
Ja, jeg vet det.
- Men jeg er her. - Hva skjer når du er vekk?
Jeg tar deg med meg.
Jeg drar aldri noen steder uten deg.
Shana, jeg har tenkt på deg.
Jeg har bakt brød til deg.
Takk.
Tror jeg...
Du vet, om du mister brillene dine en dag...
så skal du ikke klandre deg selv. Ikke tenk...
at du skulle beholdt dem på og at du ikke fortjener et nytt par.
- Jeg bruker ikke briller. - For faktisk så...
er du et offer. Du kan ikke klandres. Alle mister brillene sine iblant.
Waël, jeg bruker ikke briller.
Ikke tro at det er din feil. Det ville være dumt.
Alle gjør feil.
Ok.
Og om noe sånt hender deg, kan du snakke med meg.
Du kan stole på meg. Jeg vil aldri dra noen steder uten deg.
Jeg tar deg med meg.
Hva mener du med "uten meg"? Skal du kidnappe meg for løsepenger?
- Er det fordi jeg er jødisk? - Hva snakker du om?
- Jeg så reaksjonen din på Fabrices vits.
Den var ikke noe morsomt, det var alt.
Om du opplever noe, må du snakke med noen om det.
Ikke tenk på det. Ingenting har skjedd. Jeg liker bare ikke den typen vitser.
- Sikker? - Ja.
Jeg må ha misforstått. Det skjedde med noen jeg kjenner, så jeg er litt...
- Nei, jeg har det bra. - Men du kjenner noen som ikke har det bra?
Hvem er det?
Det er Ludos ungdomsarbeider, tror jeg.
- Waël, kan jeg gå og finne de andre? - Ja da, bare gå.
- Takk. - Takk skal du ha.
Hei.
- Hei. - Du er Ludos ungdomsarbeider, hva?
- Har han sagt det? - Nei, han sier ikke så mye.
- Nei... - Er du?
- Ja. - Er han sånn privat også?
- Jeg kan ikke snakke om det. - Jeg graver ikke. Han er eleven min.
- Så... - Jeg kan ikke snakke om det.
Vil du treffe ham? Jeg kan slippe deg inn.
- Nei, ikke tenk på det. - Sikker? Jeg kan gi deg koden.
Er du fyren som betaler dem for å komme?
Å ja, ok, så han fortalte deg det. Virker ikke veldig proft.
Ikke si det til noen, men det er ikke ekte penger.
Hva?
- Det er for å få dem til å komme tilbake. - Ikke ekte penger?
- Falske sedler. - De ser temmelig ekte ut for meg.
- Jeg kan ikke gi fra meg 60 euro per dag. - Hva er det egentlig du sier?
Det er en fyr som selger 10-euro-sedler for 1 euro, 20 euro for 2, og så videre.
Vi betaler ham én tiendedel av verdien. Har du en 10-euro-seddel på deg?
Seriøst?
Ikke si det til noen, ok? Det er ingen gave.
Jeg vil vite mer om Ludo, så jeg kan hjelpe ham, ok?
- Ikke noe problem. - Jeg heter Waël.
- Hyggelig å treffe deg, Waël. - Supert. Ikke si noe til ungene, ok?
- Nei. - Ellers kommer de ikke tilbake.
- Snakkes snart? - Absolutt.
Jeg kan ikke lese det. Hva står det?
- Hvor? - Der.
Det står "sjuk".
- Nei, det gjør det ikke. - Jo, "7K". "Sjuk."
Når man har det travelt.
"Jeg er 7K."
Seriøst?
Visste du at direkte og indirekte objekt
ikke følger de samme reglene? Se her...
- Hva gjør du? - Jeg gled.
Victor må skifte ut møblene. De er farlige!
- Gikk det bra? - Ja da, men...
Ok, så du sa...
Hvorfor ikke "7K"?
Fordi det heter "sjuk", ikke "7K".
Ikke gjør det der igjen.
Bruk teipen for ikke å sminke utenfor.
Ta så det beige pudderet...
Hva gjør du?
Hva sa du? Nei, ingenting, jeg...
- Skal vi ta lunsj? - Nei, beklager, vi kan ikke.
Victor har et møte, og jeg... Jeg har arkivering å gjøre.
Klar, Monique? Vi må ikke komme for sent, jeg har booket det beste bordet.
- Til møtet i rådhuset. - Rådhuset?
Hvis de begynner uten oss...
KRIGERE
Sarah Terminal: Hva driver du med?
Waël: Sitter barnevakt...
Brad og Angelina har det tøft etter skilsmissen,
så jeg ser til ungene deres.
Waël, kan jeg snakke kjapt med deg om noe?
Så klart.
Kan vi snakke litt mer om kommunikasjon og de greiene der?
Du skjønner, jeg har en venn, og noen liker henne ikke,
for hun er smartere enn dem. Og så blir hun sint.
Det er ikke hennes feil, det er alle andre som er idioter.
Folk kan være skikkelige idioter.
- Hvem er hun? - En på skolen.
Hva heter hun?
Hun heter Inès.
Hvor bor hun?
Hun bor i Créteil.
Créteil, ok. Og hva driver hun med i Créteil?
Hun er tannlege.
Du har en skolevenninne som også er tannlege?
- Altså, hun er ikke egentlig tannlege. - Nei, sier du det...
Kan jeg få oppmerksomheten deres?
Vi hjalp Jimmy med kommunikasjonsproblemene hans.
- Nå er det Nadias tur. - Jeg har ikke kommunikasjonsproblemer.
List opp Nadias kvaliteter for meg.
- Smart. - Husker alt.
- Fantastisk. - Ser du? Ingen kommunikasjonsproblemer.
Og nå, svakhetene hennes.
- Hun nekter å gi slipp på ting. - Hun er en skrythals.
Nei, men har jeg rett, så har jeg rett.
Du ville gjort det samme.
- Nadia, hva ser du? - En and.
- Ok. Og dere andre? - En and.
- Ser alle en and? - Jeg også.
- Er det noen som ser noe annet? - Jeg. Jeg ser en kanin.
- En kanin? - Ja. Det ser ut som en kanin.
- Ja, det er en kanin. - Det er utvilsomt en and.
- Ludo, hva sier du? - En kanin.
Ser du andenebbet? Det er kaninens ører.
- Nettopp. - Å ja, nå ser jeg.
- Det er en andekanin. - Nei, det er ikke en andekanin.
Noen ser en and, andre ser en kanin.
Vi ser ulike ting, men hvem har rett, Nadia?
Det handler om tolkning, ikke fakta.
Det var vakkert sagt. Fant du på det her og nå?
Ikke akkurat nå. Jeg fant det opp...
for rundt en uke, ti dager siden.
Sikker på det ikke er Nietzsche?
Vel, om folk vil kopiere meg, kan ikke jeg... Ti dager er lang tid.
Og hva betyr det i praksis?
Det betyr at vi kan være uenige, men samtidig ha rett, begge to.
Akkurat. Vel, på tide å gå.
- Allerede? - Kom og frata meg alt jeg eier.
Takk for alt, Waël.
- Takk, Waël. - Ha det, Jimmy.
- Ses i morgen, Waël. - Ha det, Shana.
Takk.
Fabrice, kommer du?
Det er lenge siden...
Han prøvde seg aldri igjen.
Jeg prøver å ikke tenke på det,
men jeg kan ikke la være.
Det var bare meg.
Han rørte ikke søstrene mine.
Iblant...
da jeg var liten, så...
Det vil ødelegge familien om jeg sier noe. De vil hate meg.
Ingen vil hate deg.
Jeg vil ikke anmelde.
Snakk med...
noen du stoler på.
Moren min?
- Hva om hun ikke tror meg? - Det gjør hun.
- Hva om hun ikke gjør noe? - Da gjør jeg det.
Vennen din...
Den det skjedde med.
Pratet han med noen?
Joseph?
Shana: Hun trodde meg.
Hva driver du med? Skynd deg, sminkøren kommer straks!
- Seriøst? - Hva?
Monique, jeg er altfor varm.
Konsentrer deg om fotarbeidet. Vi må vinne.
Hvorfor? Jeg trodde vi hadde gitt oss med bedrageri.
Dette er annerledes. Vi raner ingen.
Spar applausen til senere. Neste ut er par nummer 21!
Mine damer og herrer, en applaus for vinnerne,
par nummer 21, Monique og Fernand!
Fernand? Hva slags navn er det?
- Jeg nekter å... - Smil.
Takk.
GOD TUR TIL RÉUNION
- Noe post til meg? - Ja, fra utdanningsmyndighetene.
En regning. Enda en regning.
Kommunestyret.
- AEF. - Hva er det?
Hovedorganisasjonen for fransk næringsliv.
Aldri hørt om. Få se.
Og jeg tror det siste er personlig.
"Det er en ære å gratulere deg med den raske forfremmelsen av dine ansatte.
Opprykket av din tidligere sekretær...
til toppen av firmaet
gjorde at vi kåret deg til Månedens firma,
og vi vil gjerne tilby deg
en ukes ferie i Réunion for to."
- Dette er ekte billetter. - Det er jo vidunderlig.
Jeg er glad på dine vegne.
Dette er ikke til å tro!
Vet du hvem du vil ta med deg?
Selvsagt.
Jeg ringer med en gang.
Ringte du etter meg?
Kom inn.
- Vi er midt i et møte. - Hva?
Vi møtes hver fredag for å diskutere uken som gikk.
Vel, Waël.
Min kjære Waël. Jeg vet ikke hvordan du klarte det, men godt gjort.
Fullt oppmøte hele uken. Jeg tar av meg hatten for deg.
Det vanskeligste er å gi dem en grunn til å komme tilbake.
Takk.
Hva synes du om ungene? For, vel, de elsker deg!
Det er en flott erfaring. Jeg trodde ikke jeg ville trives, men det gjør jeg.
Du bør gjøre en karriere av det. Du får ingen problemer med å kvalifisere deg.
- Mener du det? - Ja.
Men da kan du ikke stjele handlevogner. Kan du ikke endre deg, så si ifra nå.
Tenk på det.
Hva mer?
- Liker du kjeksene? - De er utsøkte.
Veldig gode. Victor, det rører meg...
Se! Dere merker ikke engang forskjell! Ikke ett ord til om billige kjeks!
Vel, jeg har jobb å gjøre.
Og du. Tenk på det.
Hei!
Waël.
- Alt bra? - Ja.
Her er guttungens mappe. Til deg.
Alt står her. Skole, helse, hjemmesituasjon.
- Wow, du tullet ikke... - Var det ikke det du ønsket?
Jo, men jeg forventet ikke...
Jeg fikk en kamerat i politiet til å sjekke deg.
- Hva? Jeg forstår ikke. - Å jo da, det gjør du.
Vi tenker ikke å være ungdomsarbeidere for evig.
Du må introdusere meg for leverandøren din.
Det går ikke. Helt ærlig så bør du ligge unna. Det fører ikke med seg noe godt.
Det er ok, jeg forstår. Det er din greie. Hold det for deg selv.
Men du sa at hver seddel koster én tiendedel av verdien.
- Slipp meg forbi, er du snill. - Så hvis du gir ham 40 000 euro...
så gir han deg 400 000 falske. Stemmer det?
Jeg gir deg 50 000 av de 400 000. Kommisjonen din.
- Femti tusen euro. - Ja. Og det er bare oppstartsprisen.
Du og jeg vil tjene stort.
Når kan du ordne det?
- Jeg må gå. - Jeg tror ikke du hørte meg.
Femti tusen euro.
Hvor lenge har hun tatt seg av deg?
Og du gjør ikke annet enn å drite deg ut.
Waël.
Det er på tide å gjengjelde tjenesten.
- Kom igjen. - Bare én gang.
- Bare én gang, ok? - Greit.
- Når? - Hvordan vet jeg at det ikke er en felle?
- At kameraten din i politiet dukker opp. - Du har sett for mange filmer.
Det er ikke noen skjult mikrofon, sedlene er ikke merket. Det du ser, er det du får.
Husk at det var du som fortalte meg det. Jeg spurte ikke etter det.
Ikke til å tro.
Jeg vet ikke. Om jeg får ti nummer om dagen,
måtte jeg treffe på en av dem til slutt.
Ja, men det er sprøtt at det er Nadias søster.
Ja. Liten verden.
Eller så er Gud stor.
Gud er stor.
Du tror kanskje ikke lenger, men se på tegnene hans.
Victor, ungene, og nå Sarah.
Du ser på det som tegn, jeg som tilfeldigheter.
Du vet at jeg alltid ønsket meg barn, men ikke kunne få.
Jeg vet det.
Så jeg forlot alt og fant Gud.
Det var Han som sendte meg dit.
Jeg trodde det var for at jeg skulle hjelpe alle de stakkars barna.
Men det var for å finne barnet mitt.
Du vet,
man kan flykte, men man ender alltid opp der man er ment å være.
Ja.
Så når Han viser vei, er det ingen skam å følge.
Hvorfor forteller du meg dette?
Hva har du i bagen?
- God kveld. - God kveld.
- Står til? - Bra, og med deg?
Jo, jeg er... glad du kom.
Hei!
Du er også med, Nadia...
- Vel, dette gjelder jo henne. - Ja.
Hva er alt dette?
Nei, det er ingenting. Det er til kveldens møte.
Jeg syntes det var mer originalt.
Skal alle femten spise av to tallerkener?
Nettopp. Barna har én tallerken, de voksne den andre.
For å oppmuntre...
til lagånd.
- Litt merkelig, hva? - Det er oppfinnsomt.
Merkelig at alle er sene, hva?
- Er du ikke bekymret? - Jo, er ikke du?
Det er mulig at de ikke har fått gruppetekstmeldingen min.
Jeg sendte en melding til alle sammen.
Og søsteren din er den eneste jeg traff og inviterte personlig...
Det må være det.
Godt at jeg ble med, da. Ellers ville det bare ha vært dere to.
Det ville ha vært pinlig.
Ganske så pinlig, ja. Takk, Nadia. Takk for at du kom.
Så søtt, du brettet serviettene som kyllinger!
Nei, svaner.
Nei, svaner lager du sånn.
Det er en svane.
Jeg hater henne.
Så han lespet i en måned, men han gjorde ikke narr av navnet mitt igjen.
Waël er et vakkert navn.
- Synes du det? - Ja.
Jeg kunne kalt sønnen min det.
- Seriøst? - Ja.
- Jeg kunne ikke kalt datteren min Sarah. - Hvorfor ikke?
Det ville vært samme navn som moren.
- Hva? - Du er sprø.
Så, hva driver du egentlig med?
Advokater...
- Dere gir aldri slipp på ting. - Kom igjen, fortell.
Jeg overlever.
Ok, ingen flere løgner.
- Så...? - Så...
Jeg driver med svindel.
Ok.
Er det alt? Vil du ikke høre mer?
Jeg har lest mappen din. Jeg ville bare se om du løy.
Og hvorfor ble du advokat?
Det var takket være en spesiell lærer.
Hun fikk meg interessert i jus, og jeg ble aldri lei.
Iblant inspirerer folk deg uten engang å være klar over det.
Takk for hjelpen.
Jeg vet at Joseph var vennen din. Gud passer på ham nå.
Han burde ha passet på ham her.
Det var ikke Gud som gjorde de forferdelige tingene mot ham.
Men han gjorde ingenting for å stanse dem.
Akkurat som han ikke gjorde noe for familien min.
Han vil at jeg skal være alene og ulykkelig.
Du kommer ikke til å være alene og ulykkelig.
Du vil vokse opp og få mange venner.
En kone og en familie. Folk vil elske deg.
Det vil jeg ikke. Det gjør vondt når de forlater meg.
Se på meg og hør nøye etter.
Jeg vil...
Jeg vil elske deg hele ditt liv.
Hver eneste dag.
Samme hva som skjer.
Det lover jeg deg.
Nå? Hjalp det at jeg var ute av huset en natt?
- Si meg det du. - Hva mener du?
- Du var hos Victor, hva? - La oss ikke snakke om det.
Han tok meg ut på middag, kjøpte blomster,
ga meg sengen sin og sov på sofaen selv. Så lagde han frokost til meg.
- Høres forferdelig ut. - Det var ikke det.
Jeg vil ikke at folk skal tro at jeg ble forfremmet kun fordi han liker meg.
Forfremmet?
At jeg ble HR-sjef på bare to dager.
Snart blir jeg assisterende direktør. Folk kommer til å snakke.
Jeg sier ikke dette nok Monique, men...
alt du har gjort for meg...
Jeg husker alt.
Skal du i krigen eller noe?
Jeg håper ikke det.
- Ser du ironien i dette? - I hva?
Jeg er kanskje gammel, men du sitter i rullestol.
Du er ikke så gammel.
- Hvordan har du hatt tid til alt? - Hva mener du?
Vel, du har ringt meg rundt 20 ganger om dagen.
- Du skulle ønske jeg ikke hadde dratt. - Nei da.
Jeg lover, om Sarah ikke hadde insistert, hadde jeg blitt.
- Du vet det, ikke sant? - Jeg vet, jeg vet.
Dette er den beste.
Bare for deg.
Ropte han det virkelig?
"Jeg er konge over verden!"
Ferdig, Shana?
- Shana, du har holdt på i ti minutter. - Kan du sende meg båndet?
Overraskelse!
- Hvordan går det? - Bra.
- Går det bra? - Hei.
- Hei, Waël. - Har du fått juling?
Det var en jevn kamp.
Løgner.
Seriøst. Jeg nikket ham i kneet.
Fikk ham skikkelig i albuen. Tro meg, han har det vondt nå.
Godt å se deg, Waël.
Konge over verden.
- Nei. - Hva?
Jeg vet ingenting.
- Kunne ikke holde munn? - Hva foregår?
Ingenting.
Waël, dette er fra ungene.
Her. Jeg skrev det.
"Fra oz alle. Takk for alt. Koz."
Ja, du ser at det er Jimmy som har skrevet det.
Takk.
DEN LILLE SITATBOKEN
Full av folk som stjal sitatene dine.
Jeg har noe til deg også.
SØKNADSSKJEMA
Mener du alvor?
DET VIL LÆRE DEG Å HJELPE ANDRE, IDIOT!
Tekst: Marie Wisur Lofthus